HJELP - JEG SER RØDT!
Om et kvarter blir ekskonstabel David Speed satt på den ytterste prøven.
Det er fjerde gang staten prøver å henrette ham.
Han er dømt for mordet på sin venn og overordnede, Willy Dunlop.
Aldri før i landets historie har en mann overlevd tre henrettelser.
I gasskammeret pustet Dave inn cyanid som om det fjelluft.
Statens andre forsøk skulle foregå ved hengning.
Men tauet røk.
Så fulgte eksekusjonspeletongen, men Dave ble ikke engang streifet.
Nå blir det den elektriske stol. La ham prøve å vri seg unna det.
Nå blir han grilla.
Ja?
Det er til Dem, sjef.
- Morn, Rosy. - Alt er ordnet.
Ingen fare. Ingenting kan gå galt. Vi snakkes.
Jeg tror mafiaen står bak. Bare spør min mann. Ikke sant, Leopold?
Leopold er ordknapp for tiden. Han er så deprimert. Han er imot dødsstraff.
- Hva syns De? - Jeg er glad det ikke er meg.
Han har det nok ikke så bra.
- Ingen besøkende. - Guvernøren har signert.
Om så presidenten har signert kommer De ikke inn.
Gjenkjenner De meg ikke? Jeg er Rosy La Bouche.
Den dødsdømte og jeg sto hverandre nær.
Om De så var den dødsdømte slapp De ikke inn.
Kan De sørge for at han får blomstene?
Kanskje de kan stå foran den elektriske stol, så han kan se dem.
Jeg vil at David tenker på meg når de slår på strømmen.
- Jeg skal høre. - Det er veldig snilt. Takk.
Morn, Joshua.
Dave, det er din 14. porsjon bønner. Vil du ha noe å drikke?
- Du kan til og med få champagne. - Champagne? Da får jeg luft i magen.
- Vil du ha noe annet? - Ja, flere bønner.
Kan jeg få azuki-bønner denne gangen?
Det har jeg aldri hørt om, men jeg spør kokken.
- Fint. De tar jeg til lunsj. - Lunsj?
De henter deg nå. Lunsj spiser du hos Vårherre.
Da er det på'n igjen.
Du trenger ikke skrifte, min sønn.
Hvilke synder kan du ha begått siden i forgårs?
- Hva med fråtsing? - Jeg tilgir deg.
Kom, min sønn.
Jeg hadde aldri drømt at det skulle ende sånn.
Jeg var fersk konstabel på første eneoppdrag.
Det er som om det var går.
Som De vet vender Red Plutonium tilbake til Jorden -
- og styrter på et forutbestemt sted på Jordens overflate.
Målet er å prøve en hemmelig anordning -
- til å finne mineraler på Månen.
Forsøket finner sted i Creektown, eller som indianerne sier: Popoke.
Innbyggerne har er patriotiske og kommer for å se historie bli skapt.
Jeg var sendt til Creektown for å kreve inn en parkeringsbot.
Selv om landsbyen lå midt i ei myr, og jeg måtte parkere sykkelen -
- var jeg fast bestemt på å utføre oppdraget.
Hovedkvarteret til Speed. Svar, konstabel Speed.
Overkonstabel Dunlop til Speed. Kan du høre meg? Over.
Det var flott tenkt å sende ham til Creektown -
- samme dag som NASA utfører et topphemmelig eksperiment der ute.
Hvordan skulle jeg vite det? Det er jo topphemmelig.
Hva hadde skjedd med innbyggerne hvis de ikke ble evakuert?
Sannsynligvis ikke noe. Når raketten eksploderer -
- blir bakken truffet av ufarlige omegastråler -
- som gjennomlyser alt under jordskorpa.
Mr. Jim Opalaka?
Mr. Jim Opalaka!
Er det noen hjemme?
Speed til hovedkvarteret. Overkonstabel Dunlop?
Det er ham! Han sender på kortbølge.
Vi kan høre ham, men han kan ikke høre oss.
Speed, din dumme fersking! Kom tilbake med en gang!
Du blir drept! Kom tilbake til hovedkvarteret. Det er viktig!
Veldig fredelig her. Jeg tror jeg hefter boten til totempælen hans.
Alle systemer fungerer.
Oppdrag utført. Ut.
Hei, kamerat. Kamerat.
Kan du flytte deg litt?
Vekk! Vekk!
Stakkars gutt.
Han var ingen særlig god aspirant, -
- men han døde i tjenesten...
i ferd med å innkreve en trafikkbot, stakkar.
Er det ikke litt sent å få dårlig samvittighet?
Men siden det går sånn innpå Dem -
- har jeg et oppdrag som kan avlede tankene, -
- konstabel Dunlop.
Morn, overkonstabel!
Det er overkonstabelen.
Hei, overkonstabel!
Jeg kunne knapt tro det. Jeg fikk lokket på plass med tankene.
Da var da det gikk opp for meg at noe uvanlig hadde skjedd meg.
Glem tullet du fortalte politisjefen. Du dro aldri til Creektown.
- Jeg gjorde det, overkonstabel. - Så du ikke at helvete var løs?
Jo, det var en stor eksplosjon. Kraftigere enn når jeg blåser bobler.
Du og boblene dine. Ikke engang maur kunne overlevd den eksplosjonen.
Det lyder nesten som om det er leit at jeg lever.
Er du midt i en atomsprengning kan du i det minste dø.
Som sagt ble alt rødt, det kom en brølende lyd -
- og så våknet jeg under et fjell av sand.
Den var god.
Det er en ekkel uvane, mot reglene, og det gjør meg kvalm.
Tyggegummi! Folk som tygger det og smeller bobler, leker med helsa!
- Må du sette den der? Dust. - Unnskyld, overkonstabel.
Det var ikke sånn ment. Jeg er en av Rosy La Bouches største fans.
Jeg har sett alle filmene hennes. Selv stumfilmene.
Hun er så ung at Cheryl Ladd og Farrah Fawcett virker kjedelige.
- Du er visst forelska. - Ja, det innrømmer jeg.
Jeg holdt henne i armene engang. Det var for lenge siden, i Hollywood.
Jeg jobbet som stuntman på en av filmene hennes.
Det er en opplevelse jeg aldri glemmer.
Pass på, overkonstabel!
- Prøver du å drepe oss? - Du må ikke treffe elefantene.
Hvilke elefanter?
De der.
Hvordan visste du elefantene kom? Ingen av oss så dem.
Jeg vet ikke. Intuisjon, vel.
Jaså?
Hvem blir nestemann forbi? Vis meg litt mer intuisjon.
Kom igjen.
Jeg kan ikke.
Elefanter, ja. Men ikke nonner.
Straks tilbake.
- Hei, onkel Willy. Du og Dave igjen? - Glem Dave, og hit med vasken.
- Hva faen tror du du gjør? - Parkerer. Det ser du vel.
Idiot!
Hei!
- Vi ses. - Ja. Ha det.
Det var ingen tvil. Jeg hadde fått superkrefter.
Men de kom og gikk på måfå.
Jeg ville si det til Dunlop, men han snakket bare om Rosy.
- Da jeg spilte russisk centurion... - Russisk centurion?
Romersk centurion.
Jeg skulle hoppe i vannet og redde henne fra krokodiller.
Jeg gikk i rustning og sank som en stein.
- Hva skjedde? - Jeg druknet nesten. Det var tider.
- Svar radioen. - Det er ingen som kaller.
Hovedkvarteret kaller bil 40. Over.
Intuisjon.
Bil 40 her. Kom igjen, Tiger Lilly.
Ran på 4th Street 1147 i 20. etasje hos Johnson & Johnson.
- Rett overfor Daily Herald. - Vi er på vei.
Intuisjonen din begynner å gå meg på nervene.
- Ikke prøv deg. Gå bort dit. - Opp med henda.
- Morn, overkonstabel. - Silvius, hva skjer?
Alle elevatorene er blokkert. Så vi må ta trappen. Kom.
- Heng i. - Jada.
Nesten fremme. Kom igjen. Gi meg hånda.
Bare fem etasjer til.
Overkonstabel, det er rett der borte.
Vi bruker den gamle Fremad-metoden.
- Hva er det? - Den slår aldri feil.
Du stormer frem til døra, og jeg dekker deg herfra.
- Skal jeg ta døra? - Ja, og jeg dekker deg herfra.
Godt tenkt, overkonstabel.
Åpne døra og se om det kommer noen.
Nydelig.
Fantastisk. Jeg får tårer i øya av kunster som det.
Virkelig?
Ta skyteren hans.
Dere får tilkalle en sykebil. Gutten må være ille tilredt.
Ikke rør deg, ellers ender du som han. Se om det er flere purk.
Overkonstabel, det er klart.
Noen der oppe må like deg. Hvis det ikke var for stillaset -
- hadde du blitt klint ut over hele fortauet.
- Hvorfor var du borte så lenge? - Du ville ikke trodd meg.
- Her. - Henda i været!
- Hvorfor er du så glad? - Fordi vi forpurret ranet.
Hold deg til meg, så gjør du lykke.
- Hva nå? - De spiller hasard i den lastebilen.
Hasard?
Kjør inn til siden.
Ut med deg.
Politi! Lukk opp!
Ikke rør dere. Dere er arrestert.
Jeg har ringt hovedkvarteret. Når du får et sånt tips, så si fra.
- Det var ikke et tips. Jeg så... - Jeg er din overordnede.
Du må ikke tenke, handle eller snakke før jeg sier fra. Opp med henda!
Kom igjen! Dave, du ser ikke engang kampen.
Du tenker sikkert på å fly rundt og fange skurker, hva?
- Nei. - Hva tenker du på?
At jeg ville vært alene sammen med deg.
- I denne folkemengden? - Javisst.
Hvilken folkemengde?
Det er bare noe jeg må ordne. Jeg er straks tilbake.
- Slipp meg! - Du er arrestert, Scardella.
Hvordan klarte du det? Vi har jaget Scardella i to år.
Hvordan fikk du øye på ham i den folkemengden?
Jeg ville være alene med Evelyn, selv om jeg vet du er imot det -
- så jeg fikk alle til å forsvinne. Evelyn, Scardella og jeg satt igjen.
- Vil du jeg skal tro det? - Det er sannheten.
Kutt ut det vrøvlet. Ellers kjører du søppelbil. Forstått?
- Ja. - Bra.
Fikk alle til å forsvinne...
- Ta deg av sjåføren. - Hvor skal du? Ikke rør deg!
- Kast skyterne! - Skyt ham!
Av banen.
Unna. Du blir der!
Stans! Rolig, spillet er ute.
Stopp! Kast skyteren!
I morgen tidlig møter du på skytebanen.
Du traff ham ikke en eneste gang. Få de håndjerna.
Opp med hendene! Bak på ryggen med dem. Kom igjen.
Stakkars overkonstabel. Hvordan kunne jeg fortelle ham sannheten?
Hvordan ante du det ble ran, konstabel Dunlop?
Min makker og jeg kom kjørende forbi supermarkedet, og plutselig...
Vi fikk øye på sjåføren i fluktbilen.
Takk. Har De noe å tilføye, konstabel Speed?
Egentlig ikke. Jeg er bare heldig som har en sånn makker.
De må være stolt.
Det skyldes mange års engasjement og hardt arbeid i en by som...
Paradise? De to politifolka er blitt et nummer for oppesen.
Ingen fare, sjef. Politiet har ikke noe på Dem.
Alt De gjør er lovlig og tillatt.
De har Golfens mest lønnsomme fiskefirma.
Ja. Ring Barracuda og få en statusrapport.
Sandy, mr. Torpedo er i telefonen.
Hallo? Alt går som smurt.
Vi skal sende for 100 000 dollar av de grønne akkurat nå.
Det står her at Rosy La Bouche vil gjøre comeback.
- Visste du det? - Klart det. Jeg vet alt om Rosy.
- Vil du ha kaffe? - Ja. Svart, takk.
- Sjanten, jeg klarte det. - Hva da?
Jeg fikk begeret til å fly hit med tankene.
Du må ikke gå rundt og fortelle folk -
- at du kan få kaffekrus til å fly og se elefanter gjennom murer...
Overkonstabel, det er falske penger i den lastebilen.
- Hvordan vet du det? - Jeg så det gjennom siden på bilen.
Kom, la oss sjekke det.
Vi vil se i lastebilen.
- Åpne bakdøren. - Hvis De vil det, gjør jeg det.
Hva er det i bilen?
Fisk.
Lukk igjen.
Av sted med dere.
Falske penger... Jeg så bare fisk.
Kanskje det var falsk fisk, men det er jo ikke ulovlig...
eller er det?
Dave, det der på stadion... Jeg må være sprø for å tro at alle forsvant.
Du er ikke sprø, Evelyn. Alle forsvant faktisk.
- Gi deg, Dave. - Evelyn...
Det er noe jeg må fortelle deg.
Jeg er... Hvordan skal jeg uttrykke det?
Jeg er ikke normal lenger. Jeg er annerledes.
Nei, Evelyn. Ikke på den måten.
Da jeg ble utsatt for eksplosjonen i Creektown, skjedde noe med meg.
Som om noen koblet til en del jeg ikke har kontroll over.
Dave, jeg forstår ingenting, men la oss snakke om det senere.
Nå tar jeg på badedrakt, så går vi i vannet.
Bare gå, du. Jeg kan ikke svømme. Jeg vokste jo opp på fjellet.
- Jeg skal lære deg det. - Fint.
Hei, unger. Jeg skal hente den.
Se, han går på vannet.
David!
Hjelp!
Ta det rolig.
Kom igjen.
- Vi er nesten fremme. - Jeg kan ikke svømme!
David? Å, Gud.
Hvorfor gir du ham ikke munn til munn?
- Morn, Sjanten. - Hvordan visste du ...? Glem det.
Du skal komme til sjefen nå og fortelle om superkreftene dine.
Forstått? Og du har å være her om fem minutter!
Fem minutter? Han bor i andre enden av byen.
Til tjeneste.
Så du det? Og det der må jeg finne meg i hver eneste dag.
Jeg har fått nok!
Overkonstabel, det var De som bare ga ham fem minutter.
- Da har han en telefonsekretær. - Det stemmer ikke, overkonstabel.
Rolig nå, overkonstabel.
Konstabel Speed, jeg liker også en god spøk.
Jeg har dratt noen selv i min tid. Da jeg var fersk konstabel -
- malte jeg meg grønn fra topp til tå og lot som om jeg var marsboer.
Men han fikk meg nesten til å tro at han falt uskadd fra 20. etasje.
- Det lyder ikke mulig i mine ører. - Lyder det ikke mulig?
Jeg skal vise Dem noe.
Jeg er straks tilbake.
Hva i ...!
Hva skjedde?
- Tilkall sykebil. - Javel.
Ikke rør ham. Vent på sykebilen.
Som røntgenbildet viser har han brukket alle bein i kroppen.
- Jeg fatter ikke at han er i live. - Overkonstabel...
- Ja, gutt. Hva er det? - Evelyn må ikke se meg sånn.
- Greit. - Hva sa han?
Ikke noe. Vi venter utenfor. Vi kan uansett ikke gjøre noe.
Vi tok flere røntgenbilder etter at han fikk på gipsen -
- men selv om beina er satt riktig, er de indre skadene for store -
- til at man tørr være optimistisk. Unnskyld meg.
Hvorfor gjorde De det, konstabel Speed? Trivdes De ikke i politiet?
Sjef? Døren.
Hva med døren?
Et mirakel! De nye røntgenbildene viser at alle bruddene har grodd.
Dave, det er et mirakel! Legen sier at...
Dave?
Å, der er du, Dave! Unnskyld, sjef.
Silvius var den eneste som hadde sett de to fallene mine.
Han kunne sikkert fortelle meg hva som gikk galt andre gang.
Kom nærmere, mine damer og herrer.
- En billett, takk. - Syv dollar. 750 pund.
Har du alltid arbeidet her?
Ja, hvis man kan kalle å selge billetter arbeid.
Jeg leter etter en gammel fyr som heter Silvius.
Hvorfor det?
Silvius, han kjenner jeg. Han er buktaler. Veldig god.
Han kan få en hund til å snakke som et menneske.
- Men han har det visst vanskelig. - Hvordan det?
Det er et år siden jeg så ham sist. Jeg tror han skylder noen penger.
- Vet du hvor han bor? - På River Road, tror jeg.
I en gammel rønne. Han selger visst hunder.
- Takk. - Du...
Det var faktisk tre menn som spurte etter ham for litt siden.
- Hva fortalte du dem? - Det samme jeg fortalte deg.
Hei, Silvius. Er det noen hjemme? Silvius?
Hei, bisken. Vil du ha en kjeks?
Silvius? Hallo?
Silvius mister "stemmen".
Hollywood kaller.
Gjenstander beveger seg.
Silvius? Er du her?
Let der inne.
Hva leter vi etter?
De 30 000 Torpedo betalte for en snakkende chihuahua.
- De kan ikke snakke. - Så sjefen kvittet seg med den.
Det er derfor han vil kvitte seg med Silvius også.
- Har du funnet noe? - Ingenting.
Sjekk i kottet.
- Hei. - Hei.
Det er en fyr der, men ikke Silvius.
- Hei. - Hvem er du?
Jeg vet hvem jeg er, og hvem dere er, men vet dere hvem han er?
Jeg har visst sett ham på tv, men om han er sanger eller evangelist ...?
Samme det. Hva gjør du her, og hvor er Silvius?
Selv om jeg visste det, ville jeg ikke fortalt dere tre idioter det.
- Hva sa du? - Han sa vi var tre idioter.
Ja...
Han er din.
To ganger med gitaren, og så er det min tur.
Siste sjanse.
- Sånn skal det være. - Du er bare så tøff, Paradise.
Kom igjen. Han kommer ikke igjen så snart.
Drar dere?
- Nå må det være min tur. - Skal jeg hente en gitar?
- Glem det. Han er din, Slot Machine. - Med glede.
Jeg foreslo jo å hente gitaren.
Ta ham samtidig!
Du skulle latt meg hente gitaren, Paradise.
Gå ut og finn en vannhydrant.
Oppfør dere nå.
Godt nytt for filmentusiastene. Filmstjernen Rosy La Bouche -
- kommer til vår skjønne by klokken fire i ettermiddag.
Hun skal opptre hele uken på Tony Torpedos nattklubb...
Dra og hent henne på flyplassen.
- Fant dere den gamle med hundene? - Nei, sjef...
Så finn ham! Dere vet at han og jeg har noe uoppgjort!
Jeg har nervøs mage, vet dere jo.
Sett i gang. Hvor skal dere? Bakdøra.
Hvorfor fikk du oss stasjonert ved vannflybasen, overkonstabel?
Noen forelsker seg bare en gang i livet.
- Jeg er en av de heldige. - Hva i allverden mener du med det?
Det finner du tidsnok ut.
Se der.
Bøllene til Tony Torpedo. De kommer nok for å hente henne.
- Hente hvem? - Rosy La Bouche, din dust.
- Gid jeg fikk snakke med henne. - Har du ikke holdt henne i armene?
Jeg... Jeg hjalp henne bare ned fra en diligence.
Mange takk.
- Der kommer hun. - Ja...
Er hun ikke vakker? Bare jeg fikk snakke med henne!
- Det fikser jeg, Sjanten. - Nei, ikke bland deg.
Det blir uten superkrefter. Bare kjør bort til ankomsthallen.
- Fyren vi møtte hos Silvius. - Ja. Akkurat det som manglet.
Kom igjen.
Førerkort, takk.
Vi har det travelt. Vi skal hente damen.
- Vognkort, takk. - Få vognkortet.
- Hva er i veien? - Fingrene mine!
De sitter i klem i døren.
Du burde passe bedre på. Ut av bilen, alle sammen. Ta en alkotest.
Miss La Bouche, så hyggelig å ha Dem på besøk. Blir De lenge?
Ja, jeg blir nok en god stund. Men nå må jeg gå.
Ut med armene.
Løft venstre bein. Venstre, sa jeg.
Nå skal dere leke engler. Baks med vingene.
- Sånn? - Nettopp. Fortere.
Fortere.
Glem det. Dere lærer aldri å fly. Hei, husk armene.
Spark med høyre fot.
Venstre. Høyre.
Venstre, høyre, venstre, høyre -
- venstre, høyre. Flott. Fortsett.
Takk.
Unnskyld... Til tjeneste, miss La Bouche.
- De vet hva jeg heter. - Det gjør da alle.
De husker nok ikke meg, men jeg var med på noen av filmene Deres...
- Overkonstabel? Vil De hjelpe meg? - Fryktelig gjerne. Bare si fra.
Jeg må være på hotellet om ti minutter. Jeg får en viktig telefon.
- Det er meg en ære å kjøre Dem. - Bagasjen min...
Er De gift, overkonstabel?
Jobben og mor er det viktigste for meg.
Men da jeg gikk til filmen... Pass på sjalet.
Jeg fikk arbeid der.
Jeg var ingen stor skuespiller, -
- men jeg likte å gjøre stunt. Så jeg ble stuntman.
Men så fikk jeg...
Greit, det er nok. La oss sjekke refleksene. Kom hit.
Hold den. Bra. Du slår ham, og så dukker du, veldig fort.
- Skal jeg slå ham? - Ja, og du dukker.
Nå slår du ham, og du dukker. Nå slår du ham, og du dukker.
Og nå samtidig. Høyre, venstre, høyre, venstre...
Bra, dere har bestått prøven. Sett dere tilbake i bilen.
Nå kan dere kjøre.
Førerkort.
Dere blir meldt for uvøren kjøring og skade på privat eiendom.
Hva tenkte De på, overkonstabel, da De brukte bilen som drosje?
Det var en nødsituasjon. Jeg gjorde min plikt.
Det er Deres plikt å fange forbrytere, ikke leke speider.
Jeg har klager til oppetter veggene.
Er De klar over at det kryr av falske sedler over hele byen?
Se her. Ti tusen av dem har dukket opp i uken som gikk.
Dukket opp hvor? Hvem har funnet dem? Hvem har mistet dem?
Det er falske penger, din tufs, -
- og folk tar dem jo imot når selv ikke politifolk ser forskjell.
Og hvem gidder å granske ved en lusen dollarseddel?
Fyren som fikk ideen, er et geni.
De og konstabel Speed skal finne ham og arrestere ham.
Sett dem på "Momma Loves Money" for miss La Bouche.
- Jeg fikk akkurat øye på Silvius. - Ikke mist ham av syne, Paradise.
Og haren er sendt av sted.
- Hvem er idioten som vinker? - Jeg omgås ikke den slags.
- Er du her på grunn av Rosy? - Spøker du?
Når jeg har fridag går jeg på hundeløp -
- for å tjene til skatten så du kan beskytte meg, -
- men jeg forstår ikke hvorfor jeg gidder!
- Vent litt. Det må du ikke. - Hvorfor ikke?
Fordi den vinner.
Den kunne ikke vunnet selv om haren hadde båret den.
Shag ligger langt etter feltet nå som de går inn på langsiden.
- Kom igjen, Shag. - Shag begynner å avansere.
Den går forbi. Se for en fart den har nå.
Den er nummer fem, nummer fire... Den passerer Momma Loves Money.
Og den vinner!
Den klarte det! Den vant! Jeg skal hente gevinsten min. 60:1.
Gi meg en vaniljeis, skatt.
Det stemmer.
- Silvius, jeg har lett etter deg. - Jeg har ikke tid akkurat nå.
Gutter, dere forfølger vel ikke den snille gamle mannen i stasjonsvogna?
Vi? Nei, vi er bare ute på tur.
Kjør pent. Kanskje det blir deres eget liv dere redder. Ha en god dag.
- Takk. - Se hvor du kjører!
Silvius, jeg må snakke med deg. Har du tid nå?
Hvorfor virker superkreftene bare av og til?
Vet du ikke det?
Tja, noen ganger kan småting ødelegge konsentrasjonen.
Et sted, en person, en farge, en lyd...
Ble han vekk for dere?
Lot dere en liten gammel mann slippe vekk?
- Sjef, det var purken. - Hvilken purk?!
Han som er venn av Deres venn... av madame La Bouche.
Dave Speed. Makkeren til den tjukke purken som er forelsket i meg.
Jeg er ikke interessert i romanser, men i en gammel mann. Finn ham!
Forstått? Hvorfor forteller dere meg alltid sånt når jeg spiser?
Dave?
Dave, da er vi her.
Dave?
Det var rart. Hvor kan han være?
Han er i hvert fall sen.
- Dere er sene. - Men du...
- Svever. - Tror du nå at han har superkrefter?
- Kom deg ned hit. - Kom deg opp hit. Det er moro.
- Er du sprø? - Nei. Evelyn, har du det jeg ba om?
- Jada. - Se å komme deg ned.
Du kunne godt ha ventet til jeg var klar.
Legg det vekk.
Er du klar, overkonstabel? Følg med.
Ser du? Greit, vis det igjen, Evelyn. Vent.
- Nå. - Javel.
Takk. Nå vet jeg hvorfor kreftene forsvinner. Det er fargen rød.
Rød? Hva er det du rører om?
Når jeg ser rødt forsvinner kreftene mine.
Jeg skal forklare. Det røde lyset i eksplosjonen ga meg superkrefter.
Men når jeg ser rødt, forsvinner de igjen. Forstått?
De to kreftene utlikner hverandre. Husker du nonnene?
- Og da jeg hoppet ut vinduet. - Og stadion.
- Og fiskebilen. - Ja, den husker jeg godt.
Du fikk meg til å se ut som en idiot.
Bilen var rød inni. Da så jeg ikke de falske sedlene.
Sier du at pengene lå inne i fisken?
Akkurat.
Akkurat. Husker du hva som sto på siden av lastebilen?
- Ja, "Torpedos fiskefirma". - Torpedo er vår mann. Forstått?
Nei. Hva vil du jeg skal gjøre? Arrestere ham?
Hva ville ikke dommer og jury tenkt hvis du sa -
- at du hadde sett de falske pengene i fiskene gjennom siden på bilen?
De ville buret deg inne. Vi trenger håndfaste bevis.
Slutt å tro at jeg er gal.
En manns tanker er hans egne. Så ikke bry deg.
Jeg har aldri sett ham så sint før. Det er ikke bare hans skyld.
- Hvorfor ikke? - Dave, det er noe som er galt.
- Hva er galt, Evelyn? - Det er superkreftene dine.
Jeg vet ikke om jeg kan venne meg til dem.
Jeg elsker deg, men jeg vil ha deg som du var.
Evelyn, prøv å se det positive i det.
Jeg kan vaske opp, vaske klær, re sengen og hakke grønnsaker -
- bare med tankene.
Du gifter deg med en levende husholdningsmaskin. Med batterier.
Praktfullt. Når du er klar til å være alvorlig, kan du finne meg hjemme.
Stans.
Evelyn, jeg har superkrefter, det kan jeg ikke gjøre noe med. Vet du hva?
Jeg liker dem, og det kommer du også til. Jeg elsker deg, Evelyn -
- og vi skal gifte oss, om du liker det eller ikke.
Greit, nå kan du slappe av.
Jeg fikk en liste over hvor de falske pengene hadde dukket opp.
Jeg dro ut for å finne bevis som utpekte Tony Torpedo.
11 i hjørnehullet.
2 i midthullet.
14 i hjørnehullet.
- 14 i hjørnet. - Unnskyld...
Hold opp.
- Hva vil du? - Jeg leter etter eieren.
Nå har du funnet ham. Forsvinn.
Dette støtet er for fem dollar.
- Fem dollar på at det ikke går. - Si ti, så vedder vi.
Ti? Øyeblikk.
- Jeg er med. - Det er dine penger, fehue.
Jeg vant!
- Hva ler du av? - Aldri le av andres ulykke.
- Jeg kjenner følelsen. Pengene? - Gjør du det? Bli med.
Det var bare flaks.
Vær så god. En, to -
- tre, fire, fem, seks -
- syv, åtte, ni -
- og ti. Ti gode amerikanske dollar, gutt. Kos deg.
Takk.
- Hvor er toalettet? - Det er der ute.
- Det er låst. - Den døra er alltid åpen.
- Prøv du, da. - Slapp av.
Ikke mer tull nå. Du er i store vanskeligheter.
Ti gode amerikanske dollar, hva?
Kursen går ned.
Du hvitvasker falske penger, og jeg vil ha en del av utbyttet.
500 i uka, så får du fred.
Og ikke noe mindre enn femmere.
Purk ...! Her.
Og du kan hilse Torpedo at nå skal kaka deles.
- Vil du høre planen min, eller? - Å ja...
Fase en: Overbevis underverdenen om at jeg er korrupt.
Fase to: Ta Torpedo på fersk gjerning.
- Praktfullt. Helt praktfullt. - Takk. Det er bra du liker det.
Liker det? Jeg elsker det.
- Hvorfor byr du henne ikke opp? - Er du gal? Vi er i tjeneste.
Hvis sjefen får høre det, så avhørte du et vitne.
Å danse i tjenesten er en overtredelse av politivedtekt 42/B.
- Sjanten, du er etatens heder. - Og dessuten kan jeg ikke danse.
Sjanten, se på meg.
Du skal danse som Fred Astaire. Som Fred Astaire.
Jeg skal danse som Fred Astaire.
Her er en som virkelig ønsker å danse med meg.
- Skal vi danse, overkonstabel? - Veldig gjerne.
- De danser guddommelig. - Jeg prøver bare å følge Dem.
Sjefen din vil snakke med meg, og du følger meg opp på kontoret.
Sjefen min vil snakke med deg, og jeg følger deg opp på kontoret.
- Var det ikke det du akkurat sa? - Gjorde jeg? Vel, la oss gå.
- Hvorfor slår du alltid 12? - Ingen kan beseire Torpedos folk.
Slå igjen.
- Det slaget er vanskelig å slå. - Det er umulig å slå.
- Får jeg prøve? - Vær så god.
Slå, gutt.
Elle, melle, deg fortelle, snipp, snapp, snute, du er ute.
Det blir vanskelig å slå. Ta pengene og stikk.
Takk.
De forstår, han har superkrefter.
Han kan gjøre som han vil, og få andre til det samme.
- Høres ut som en tegneseriefigur. - Nei...
Nei, nei.
Han er et menneske som oss. Men hver gang han ser rødt...
mister han superkreftene.
Virkelig?
Det er altså du som er politikonstabel David Speed.
Du har laget masse ståhei.
Det er visst på tide at vi to setter oss ned...
Din lusete, plattfote blære. Du lurer ikke meg!
Du vil jeg skal innrømme at jeg sendte en leiemorder på Silvius.
Klart jeg fikk den bomsen drept, men tror du jeg sier det til deg?
- Nei... - Glem det. Jeg er ikke født i går.
Og jeg nekter å fortelle hvor jeg har gjort av de falske sedlene.
Og du finner aldri ut at trykkpressen er på båten min -
- som ligger forankret i Golfen. Og vet du hvorfor?
Fordi det ikke fins noen purk som er smartere enn meg.
Plattfot, jeg vedder på at du ikke gjetter -
- hvordan vi transporterer sedlene fra båten til distribusjonsstedene.
La meg se...
De blir sydd inn i buken på fisken dere fanger på båten, hva?
Takk, mr. Torpedo. Det var bare det jeg ville vite.
Se, der har vi henne. Barracuda.
- Den ser forlatt ut. - Det skal du ikke være så sikker på.
Hvis du kunne flydd denne, kunne jeg sett etter.
- Jeg kan se etter. - Det er ikke så lurt.
Syns du jeg er for gammel?
Fly bort til den plimsolleren, så skal du bare se.
- Klar? - Ja.
Hør etter. Nå passer du på Evelyn.
Det lønte seg bedre å være stuntman.
- Jeg går ned og ser etter. - Ja. Det må være i lasterommet.
- Dave, kan du høre meg? - Klart og tydelig. Hva skjer?
Torpedo har narret deg. Her er det folk eller trykkpresse.
- Let videre. Den må være der. - Greit, men det er ikke noe her.
Dave? Jeg har funnet den.
Hører du meg? Det er en falskmynters paradis.
Falske sedler, trykkplater og fisk, Dave.
Vi har nok til å gi Torpedo livstid. Dra tilbake etter forsterkninger.
- Jeg venter på deg her. - Javel. Jeg er snart tilbake.
Skynd deg. Kom igjen.
Vi senker Barracuda. Vi fant en purk. Vi etterlater ham her. Slutt.
- Avsted. - Skynd deg. Båten synker snart.
Kom, vi går fra borde.
- Konstabel Speed, hvor er han? - Hvem, sjef?
- Overkonstabel Dunlop. - Han er på Barracuda.
Det sa jeg jo i radioen. Det er der Torpedo trykker falske sedler.
- Hun vet mer enn jeg gjør. - Jeg har jo fortalt det jeg vet.
I kveld hørte jeg den mannen prøve å presse penger av Tony Torpedo.
Dunlop oppdaget at han var korrupt. Derfor drepte Speed ham.
- Han måtte hindre ham i å snakke. - Det er latterlig. Hun lyver.
Be en patrulje sjekke Barracuda. Overkonstabelen sitter på bevisene.
Ifølge Kystvakten er det ingen båter -
- i nærheten av de koordinatene konstabel Speed har oppgitt.
De er anholdt for overlagt mord på overkonstabel William Dunlop.
Det er ikke noe verre enn en korrupt konstabel, Speed.
Før ham bort og lås ham inne.
Og det var sånn jeg havnet på dødsgangen.
Under rettssaken ødela Rosy superkreftene mine -
- ved alltid å plassere noe rødt i nærheten av meg.
Redningen har vært at Rosy ikke har fått se på henrettelsene.
- Inspektør, hvem er blomstene fra? - Fra filmstjernen Rosy La Bouche.
Jeg skal lese kortet.
"Til Dave."
"Måtte blomstenes røde farge gi deg den varmen du fortjener. Rosy."
Tenk at du har en sånn venn. Får jeg beholde det som en suvenir?
- Javist. Får jeg et siste ønske? - Selvsagt.
Jeg vil ha litt tyggegummi.
Tyggegummi?
Legger De det i lommen min til senere?
Takk.
Fader... De kan få blomstene til kirkealteret.
Vi må sjekke all skipstrafikk innenfor 80 km fra kysten. 10-4.
Hellige Jesus!
Våkn opp, gamle bamse. Kom ut av vinterhiet.
Det var på tide du kom. Hvor faen har du vært?
Det er en lang historie.
Hva faen er dette for noe?
Det lukter...
- Det smaker tyggegummi. - Du har alltid rett, overkonstabel.
Rolig, overkonstabel. Hold deg midt på, så går det bra.
- Vi flyr! - Slapp nå av.
Jeg har mye å fortelle deg. Siden jeg forlot deg på Barracuda...
Rosy, hvorfor har du det så travelt? Hvor brenner det?
- Begge politifolka er døde. - Dunlop er. Jeg vet ikke med Speed.
Han dukker opp før eller siden, og jeg stikker før det.
Hvor skal vi?
Et sted hvor millionærer kan leve med stil og i fred. Cuba.
- Cuba? Jeg snakker ikke språket. - Det er derfor vi skal dit.
Nå en oppdatering av saken om Dave Speeds flukt fra fengslet.
I morges steg en stor ballong med to menn på opp av havet.
Mr. Belluchi så hele hendelsen. Var det disse to mennene?
Ja! Det er disse to mennene.
De to mennene er Dave Speed og avdøde Willy Dunlop.
Vi følger sakens utvikling.
- Forstår du det nå, overkonstabel? - Ja! Og få meg ned.
Slipp meg! Hva vil dere meg?
Med deg som gissel våger ikke Speed å bruke superkreftene sine.
- Fikk dere tak i flyet? - Ja, men vi ble kvitt piloten.
Ble dere kvitt piloten? Hvem skal fly da? Hvem?
Jeg skal. Kom, vi drar!
- Sjef... - Over mitt lik.
Sjef, se der. Der!
En ballong, og hva så? Kom, vi har liten tid.
Se der.
Rosy og Torpedo stikker av. De har Evelyn.
Vi må stanse dem.
- Dere slipper ikke ustraffet unna. - Hold kjeft.
- Dere råtner i fengsel. - Hold kjeft!
- Bli her. Så stanser jeg dem. - Hvor skal du?
Jeg skal rekke et fly.
- Hva skjer? - Rolig, det er bare turbulens.
Dave!
Kaller alle patruljebiler. Speed her.
Overkonstabel Dunlop lever. Jeg er på vei inn med La Bouche-banden.
Vi lander ved vannflybasen om et øyeblikk. Møt meg der. Sjef?
Hvis operasjonen lykkes blir De valgt til guvernør. Over.
Jeg har ikke styring på flyet.
- Hvorfor lander du her? - Styringen funker ikke, ditt fe!
Ut av flyet, alle sammen.
- Opp med henda! - Godt å se dere, gutter! Hva nå?
- David! - Evelyn!
- Jeg var så redd. - Det beklager jeg virkelig.
- Hvordan klarte du det? - Superkrefter.
Min største rolle. For en slutt.
- Konstabel Speed, gratulerer. - Takk, sjef.
Det var flott arbeid. Jeg visste hele tiden at De var uskyldig.
Jeg visste godt at Rosy La Bouche og Torpedo sto bak.
De sa overkonstabel Dunlop var i live. Hvor er han?
- Oppå ballongen. - Dave...
Dave!
Du er ikke den eneste. Se på meg.
Det er overkonstabelen.
Jeg står på verdens tak! Du våger ikke ...!
Dave, jeg kommer ned nå. Du må ta meg imot. Ta imot!
Nei!
David, pass på! Du har noe rødt rundt beinet.
Dave! Onkel Willy!
Samtlige rett! Vi kan alle være stolte av konstabel Dave Speed.
Han døde i et tappert, forgjeves forsøk på å redde sin venn -
- og overordnede, overkonstabel William Dunlop.
Vi vil minnes dem varmt og stolt... Vis respekt for de døde.
Jeg syns De skal ta telefonen. Det er rikstelefon.
Javel...
McEnroy... Hva? Hvem?
Er dette en syk spøk?
Det er sant, sjef. Vi har det fint.
Ja vi har det godt. Hva for noe?
Hvor vi ringer fra? Øyeblikk. Hvor ringer vi fra?
- Nettopp. - Dave? Onkel Willy?
Evelyn! Hvordan går det? Ja, han er her. Evelyn.
Hei, Evelyn. Vi har det fint. Altså takket være superkreftene.
La oss gifte oss. Du venner deg nok til dem.
David Speed, vil du ha den kvinnen som hos deg står til din hustru?
- Til døden skiller dere? - Ja.
Evelyn Dunlop, vil du ha den mannen som hos deg står til din ektemann?
Da erklærer jeg dere for rette ektefolk å være.
Du kan kysse bruden.
Oversettelse: Scandinavian Text Service